Är människor knäppa?
Är det ingen som vill vara fri?
Att gå var man behagar.
Hur man behagar.
Vi har alla ett öde.
Jag är född till tjuv.
Jag tror inte på ditt och mitt.
Jag hade bra förebilder.
Mina föräldrar var goda.
Mamma kunde inte få barn, men så sa en läkare: "Be Gud om hjälp".
"Han skänker åt världen vad den behöver."
Så här står jag.
En utsänd från himlen.
En av Guds spioner.
Hej, mamma.
Hej.
- Vad är det för motorcykel? - Jag fick låna den. Vad blir det för mat?
- Panerat kött med mos. - Vad gott!
Får du alltid låna saker?
- Ja, mamma. De litar på mig. - Motorcyklar är farliga, Carlitos.
Det är ingen fara. Jag kör försiktigt.
Tänk om den går sönder.
Och du måste betala. Vi har inte råd med det.
Majonnäsen är slut.
Jag älskar dig, mamma.
- Hur är det, pappa? - Du kan fortfarande spela.
Det var länge sen jag övade. Fingrarna blir stela.
Jag vill prata med dig om en sak, Carlos. Du har precis börjat på den här skolan...
Det är en ny chans för dig.
- Slösa inte bort den. - Det går bra för mig.
Din mor sa att du dök upp med en motorcykel idag.
Jo, jag fick låna den. Men han har fått tillbaka den.
Det var det jag ville prata med dig om. Jag vill inte att du lånar hem fler saker.
Du ska inte ha saker som inte är dina.
- Och om jag får en present? - Inte ens då. Du tackar nej.
Du har dina saker och det du saknar... Var lugnt, ha tålamod.
Du kommer att få det genom att arbeta.
Carlitos!
- Är du min tjej? - Nej, jag ropar på henne.
Marisol, Carlitos är här.
Hej.
- Vad är det med henne? - Du är så självisk.
- Jag såg dig inte i skolan. - Jag har börjat på ett yrkesprogram.
Det är bra, för det är mindre plugg där. Jag har koncentrationssvårigheter.
Ryktet i kvarteret var att du varit på en ungdomsvårdsskola.
- Enligt vem? - Folk.
Folk? Man måste vara försiktig med folk.
- Var du det eller inte? - Jo, men bara en kort tid.
Men det var ett misstag. Nu är jag en fri man.
Just det. Titta vad jag tog med mig.
Till mig?
- Tack, den är jättefin. - Mamma hade den som barn.
Hon sa: "Ge den till Marisol för all tid du varit borta".
Vill du ta ett bloss?
Vad gör du, din dåre?
Vänta här på rektorn.
Smutsar du ner mina byxor får du göra rent dem med tungan.
Snygg nos du gav mig.
Jag får sätta en köttbit där nu.
Man måste vara korkad för att försöka bränna mig.
Gillar du att få stryk?
Du slår som en liten flicka.
Du skulle ha sett ditt ansiktsuttryck.
- Tack. - Varsågod.
Var fick du tag på den?
Oroa dig inte. Du kan använda den utan problem.
Du är vacker, blondis.
- Du påminner mig om en tjej jag hade. - Du kan behålla skivan också.
- Har du snott nåt stort nån gång? - En elefant.
- Lägg av. - Jo.
Bilar också, men bara för att ta ett varv. Det är bättre än att äga dem.
Jag kör ett varv och sen lämnar jag den med nycklarna i.
Nån annan får ta den. Jag vill inte ha problem.
Du är egendomlig, blondis. Du måste träffa min farsa.
Kan jag be dig om en sak?
Kalla mig inte "blondis" igen.
- Vad ska jag kalla dig? Du är blond. - Carlitos.
- Hej. - Hej, morsan.
- Han heter Carlitos, han går i min klass. - Hej, Carlitos. Välkommen.
- Kalla inte honom blondis. - Vad vill du dricka?
- Apelsinläsk blir bra. - Okej.
Gillar du inte att bli kallad blondis?
Säg till pappa att du tog med dig en vän. - Kom, vi går till köket.
Vilken god potatis.
- Glömde du bort din vän? - Kom, Carlitos. Det här är min farsa.
- Hej. - Hur är det, Carlos?
Bra.
Sätt dig.
Vill du ha potatis?
- Nej, tack. - Vilken cirkus har du flytt ifrån?
- Har du skjutit nån gång? - Nej.
Vill du testa?
- Var försiktiga. - Här inne?
Det är ingen fara. Det är ett familjehus.
- Är du vänsterhänt? - Högerhänt.
Högern. Så där. Fingret ovanför hanen.
Stäng munnen.
Andas genom näsan.
Slappna av anusen.
- Vilken härlig känsla. - Såna där använder snuten.
- Vad vet du om det? - Det är sant.
En gång sköt en militär efter mig med en pistol precis som den.
Jag blev verkligen rädd.
- Är du egendomsutjämnare? - Vad är det?
Nån som gör inbrott i tomma hus, obeväpnad.
- Är du översättare nu? - Han förstår ju inte.
Det känns naturligt att sno. Jag har alltid gjort det.
Om nån är hemma så hälsar jag som om jag vore hemma. Men...
Ibland måste man fly.
- Var säljer du det du snor? - Jag ger bort det.
Jag ligger bra till hos folk.
Skjut inte här inne. Gå ut på gården och skjut.
Ni ska få kläder som är för stora för mig.
Jag gav dem till pappa men han tackade nej. Han är hederlig.
Det är jag också.
Vad skrattar du åt?
- Såja. - Slår du din far?-Han är en tölp.
Sluta! Sluta, sluta.
Kan jag skjuta några skott till?
Nej, grabben. Kulorna är dyra.
Varför rånar vi inte en vapenaffär?
Jag känner en som är enkel.
Jag med.
Men jag vet hur man tar sig in.
Vänta på mig, Carlos.
Den här dammsugaren, Patricia, är underbar.
Den är bekväm och väger inget. Testa.
Den kommer åt alla hörn. Alla ställen där det är svårt att sopa.
- Och den låter knappt. - Kan jag prova?
Visst är den lätt?
- Vänta, vi ska ha kulor också. - Nej, Carlos. Vi åker.
Det tar en minut. Åk ett varv med bilen om ni vill.
Vilken skatt!
Titta...
Hur fick ni med er allt det här?
Carlitos, lyssna på mig. Det du gjorde idag var jättebra...
...men gör aldrig om det igen. Det var inte det vi kommit överens om.
- Vi hade inte bestämt nåt. Jag skulle... - Du skulle gå in, se dig omkring...
Sen skulle du informera Ramón som väntade utanför.
Du skulle inte komma ut med 500 pistoler i fickorna, utan förvarning.
- Vi sätter vårt liv på spel, Carlitos. - Just därför. Vi måste satsa allt.
Skulle vi sno tio skitpistoler?
Jag tror att de försöker säga att du ska göra precis som du gjorde...
- ...men försiktigare, hjärtat. - "Hjärtat"?
Carlos, om vi ska jobba ihop måste vi respektera vissa regler.
Okej.
- Vad ska vi äta? - Vad skrattar du åt?
Åt inget.
Vill ni ha pizza, grabbar?
Kom, Carlitos. Följ med så fixar vi en pizza.
Lyssna på mig. Jag kan inte åka in igen.
Och skulle du åka dit så skär din mor kulorna av mig.
Den här grabben är ett geni. Om vi tränar upp honom kan vi bli rika.
Men då måste allt skötas rätt. Inte som dagens soppa.
Oroa dig inte. Han lyssnar på mig.
Vi tycks ha bildat den perfekta ligan.
Lyssna, från och med nu ska du gå med den här id-handlingen.
Carlos Brown.
Charlie Brown! Få se din.
Roberto Sánchez.
Din andel, Charlie Brown.
Säger du inget?
Tack.
Vet du hur mycket man får jobba för att tjäna de stålarna?
Världen tillhör tjuvarna och artisterna, Carlitos. Resten får slita, förstår du?
Nej. Vem köpte alla vapnen?
Inte till polisen.
Var inte så nyfiken.
Det är samma typer som tipsade oss om den här gubben.
Han bor ensam i ett hus i San Isidro. Han är troligtvis hemma när vi går in.
- Har han hund? - Vem bryr sig? Jag sparkar sönder den.
Det är inte så lätt. En hund kan göra livet surt för dig.
Så här är det, geniet...
Den som gav oss tipset känner till huset och han nämnde inte nån hund.
Hallå?
Var har du stålarna?
Hallå!
Gamling!
Mår ni bra?
Carlos?
Vakna, Carlos. Jag försov mig och det är sent.
Carlos?
Kom igen.
Det är en leksak.
Den är inte riktig.
Den ser riktig ut.
Tror du att jag skulle sikta på dig med ett riktigt vapen?
Kläm!
Kläm hårt!
- Vem bor här? - Jag vet inte. Vi får se.
- Tänk om ägarna dyker upp. - Då säger vi att vi letar efter vår katt.
Du är väldigt godtrogen.
Det är de som är det! De har lämnat allt öppet.
Varför är du beväpnad?
Det är osäkert på gatan. Man kan inte chansa.
Det är för din säkerhet också.
Vad ska jag säga till dina föräldrar om ni råkar ut för nåt?
En till dig och en till din syster.
- Är det sant det man säger om tvillingar? - Vadå?
Att ni känner av samma saker.
Det beror på. Det måste vara väldigt intensivt.
Stäng munnen.
Andas genom näsan.
Slappna av anusen.
Allt bra med er?
- Ja. - Behöver ni nåt?
- Nåt tilltugg? - Ska ni dricka nåt till?
- Öl.-Ni? - Ja, öl.
Jag ställer fram det i salongen.
Ramón. Är du vaken?
Låt mig sova, för helvete.
- Går du in utan att knacka? - Förlåt. Jag skulle kissa.
Kom in.
- Kan du inte? - Nej.
Testa att sitta.
Ramón berättade att du dödade en snubbe.
Han dog själv.
Men innan hjälpte du till genom att skjuta honom?
Ja.
Då förstod jag rätt. Du dödade honom.
Vi dödade honom.
Hur menar du?
Jag, Ramón...
Du.
Vi är väl ett lag, eller?
Jo...
Vi åker in om de hittar allt det här.
- Hej. - Hej. Kan jag ta nåt att dricka?
Det är klart, hjärtat, ta vad du vill.
- Ursäkta. - Ska jag fixa en macka åt dig?
Nej, tack.
- Du var verkligen törstig. - Ja. Jag kunde inte somna.
Kom. Varför inte?
Jag låg och tänkte.
Man ska inte tänka.
Ramón berättade att ni går ut med några tjejer.
Ja, de är tvillingar.
Hur är tjejerna i den åldern? De är väl ganska oerfarna?
Hur man kysser och sånt...
- Hur så? - Jag vet inte... Jag tänker.
Åtminstone inte överallt. I den åldern gjorde jag inte det jag gör nu.
Det är möjligt.
Vill du testa med mig?
Jag gillar din man.
Berätta det.
Vad gör du? Ska jag stå där ute som en idiot?
Du ser ut som Marilyn Monroe.
Jag ser ut som min mamma när hon var ung.
De passar dig.
Tack.
Che och Fidel.
Evita och Perón.
Du!
- Vad? - Stressa inte.
- Ja, vi rånar ju en juvelaffär. - Nej. Vi lever.
Varför njuter du inte av det?
Jag njuter av det. Jag gör det.
Ramón! Kom!
Kolla.
Det där får vi aldrig upp.
Vi måste in där bak. Det är tunnare där. Vi hämtar blåslampan.
- Skämtar du? - Det går snabbt. Jag kan åka om du vill.
- Visst. Ska jag vakta? - Åk du då. Vi har några timmar på oss.
Nej, vi ska dra. Sätt fart!
- Ska nyckeln lämnas in? - Nej, du behåller den.
Vi tar inte ansvar om nåt försvinner.
Ni öppnar och stänger. Hur länge stannar ni?
Hur länge stannar vi?
Hundra dagar.
Jag deponerar för hundra dagar.
Tack.
Ta inte fram sakerna inför alla, för helvete.
- Det är ingen fara. - Det säger du alltid.
- Vi har allt på oss. Varför visar du det? - Varför är du så orolig?
- Hur är det, grabbar? Allt bra? - Strålande, boss.
Ser du snobben där borta?
Han kallas Federica. Han är konstsamlare och är väldigt tät.
Det sägs att han betalar för att suga av folk.
- Har du låtit honom göra det? - Är du knäpp?
Han kanske vill ha tavlorna. Farsan vill bli av med dem.
Varje gång han knarkar tror han att snuten ska komma.
- Varför gör han det? - Vad vet jag?
Ursäkta, har du eld?
Hur mår du, Ramón?
Hur vet du vad jag heter?
Nån berättade det.
- Din galning. - Vad?
Varför sa du inte att han frågade om mitt namn?
- Vem? - Den där snubben.
Du hann gå innan.
- Du är... - Vadå?
Världens sämsta kompanjon.
- Jag har nåt som kan intressera dig. - Det tvivlar jag inte på.
Jag kan visa dig.
Får jag känna på den?
Inte än.
Hur gör vi?
Jag väntar utanför. Vi åker hem med några vänner.
Vi drar.
Det är helt okej om ni är bögar men ni måste vara mer diskreta.
- Vad fan sa du? - Om ni är bögar...
Vilken tur att du var där. Jag vet inte vad som hade hänt annars.
Vad väntar du dig? Du hoppade på honom utan förvarning.
Vadå förvarning? Han kallade oss bögar. Sätt fart, kuksugare.
Vi åker tillbaka sen och slår sönder dem.
Okej.
Hej...
Ni kom.
Kom in.
- Ursäkta. - Försiktigt.
- Vad döpte din mor dig till? - Carlos.
- Det kommer från tyskan. - Ja, mamma är tyska.
Ett hemskt namn, men det betyder "fri man". Det är fint.
Jag gillar mitt namn. Jag är döpt efter Gardel.
- Vänta. Är allt stöldgods? - Nej.
Visa mig inget. Jag vill inte veta av nåt stöldgods.
- Du kanske vet nån som är intresserad. - Ja. Deras ägare.
Jag gillar bovar, deras galna historier, men jag vill inte bli delaktig i brott.
För sent, nu har du sakerna här.
Hedra ditt namn, Carlos, och känn dig fri.
Men sno inget. Klarar du av det?
Ja.
Du snackar alltid skit om folk...
Nej, de talar skit om sig själva, genom mig.
- Allt som blir över är mitt. - Din kropp, till exempel.
Förtvivlad vill fjärilen inget göra Inte ens landa på rosorna
Enligt Federica kan jag bli skådespelare.
Jag ska på teaterskola.
Han känner en tv-producent så han ska få in mig på tv.
Det är inte bra att du är med på tv.
Blir jag jättekänd så slutar jag med brott.
Vad ska de säga? "Det var han på tv som rånade mig."
Så du tänker lämna mig i sticket?
Bli inte ledsen. Du kan bli min agent.
Och tavlorna?
Jag prackade på honom dem. De är hans bekymmer nu. Nåt får vi väl.
Jag tog ett par struntsaker. Fick du med dig nåt?
Nej. Han bad mig att inte ta nåt.
Är det de här som slog dig?
Jag vet inte. Jag tror det.
Kunde du inte vänta på mig? Vi kunde ha pratat om det.
- Jag tror att det var de. - Vi drar härifrån.
Vänta. Låt oss prata.
Jag tror inte att de är döda.
Allt är bara ett skämt. Är det inte det?
- Vem är det? - Receptionisten.
Det är ett samtal till herr Carlitos.
- Vem pratar jag med? - Ramón. Vem är du?
- Carlitos. - Ojdå! Vilken röst...
Jag är nyvaken. Vad har hänt? Sover du inte här längre?
Nej, jag är hos Federica. Han hjälpte mig att öva några saker.
Vi är på väg till Canal 9. Så sätt på teven.
Säg ditt namn och vad du gillar att göra.
Jag heter Ramón Peralta och jag gillar allt som rör underhållningsbranschen.
Sången, skådespeleriet, berömmelsen.
Herregud, vilket spektakel.
Ramón Peralta vill bli kändis. Är det din dröm?
Ja. Eller göra reklam för cigaretter eller nåt liknande, börja med det.
Jag röker så det skulle bli naturligt.
Du har utseendet, så jag antar att du inte saknar tjejer.
Men...
Ramón... Är du kär?
Har du en flickvän?
Nej, men jag är öppen för förslag.
Ni hör, tjejer! Ramón Peralta, 20 år och singel.
Han ska sjunga för oss. Varsågod.
Är du perfekt, eller?
- Nej. - Vill du stjäla mina tankar?
Tur det, för fienden finns. Det är inget påhitt.
- Hallå? - Hej, mamma.
- Hej, hur är det? - Jättebra.
Det var otroligt. Jag blev precis klar.
Jo, det var en sak. Carlitos mamma ringde igen. Hon vill höra av honom.
Säg åt honom att ringa, annars ställer hon till det.
- Skit i den kärringen! Såg ni mig? - Var?
Vadå var? På tv, mamma. Jag sa att det var idag.
- Jo, det är klart att vi såg dig. - Vad tyckte ni?
Det var fint.
- Så ni gillade det inte? - Det är inte det.
Pappa blev överraskad. Jag gillade det. Vi har några synpunkter. Vi tar dem sen.
Det behövs inte. Alla tyckte om det.
Var du lite nervös? Eller är det bara för vi vet hur du är?
Det är inte lätt att sjunga i direktsändning.
Precis därför. Fundera på vad du vill göra.
- Din pappa skämdes lite. - Vad fan vet han om det?
Tyckte de inte om det?
Vad vet jag?
De förstår sig inte på konst. De är brottslingar.
- Jag tyckte om det. - Är det sant?
Ja, du såg ut som Frank Sinatra.
Carlos sa att han jobbade med er. Är det sant?
Ja, han är till stor hjälp. Det är ingen officiell affärsverksamhet.
- Men han tjänar stålar... - Ja, han tjänar väldigt bra.
Min man och jag såg Ramón på tv.
Vi trodde att Carlitos skulle vara där också.
Nej, nej. Det bekymrar oss båda. För att...
Den här galenskapen som Ramón fått för sig, att han bli artist.
Han är en idiot.
Jag vet inte hur jag ska få bort Carlitos från gatan.
Jag är rädd att en brottsling dödar honom.
Jag tror att jag ska anmäla honom saknad.
Nej, gör inte det.
Polisen duger inte till nåt. Det blir bara värre.
Tror de att grabbarna har nåt skumt för sig så är det kört.
Jag vet inte vad jag är kapabel till om min son råkar ut för nåt.
Ramón är vuxen, men Carlitos ser ut som ett barn.
- Han kan inte försvara sig. - Var lugn. De kommer att dyka upp.
Jag lovar att de inte kommer undan. Jag ska skälla ut dem efter noter.
Jag vet inte om våra barn ska umgås.
- Hej då. - Jag följer med ut.
Slänger du ut nåt mer får du stryk.
Åk via General Paz för här är det alltid kontroller.
Jag åker den här vägen.
Som du vill.
Vad fan är det med den där idioten?
- För helvete... - Jag sa ju det.
Värnpliktspapper och registreringsbevis.
Satan, jag har inte papperen med mig.
- Carlos Brown. - Ja, eller Charlie Brun.
Dina handlingar och registreringsbevis.
Jag glömde dem, men allt är i sin ordning.
- Han är skådespelare. - Kliv ur bilen.
- De är hemma. Jag kan hämt... - Kliv av båda två!
Det finns tre anledningar till att ni inte har id-handlingar.
Du är milis, du snodde bilen...
- ...eller så är du korkad. - Han är korkad.
Jag glömde papperen hemma.
Vilken grupp tillhör ni?
Ingen.
Ser vi ut som terrorister? Vi är inte alls intresserade av politik.
Jag vill utbilda mig till polis.
Vem fan har frågat dig nåt?
Så här... Varför låter ni inte oss åka hem och komma tillbaka med papperen?
Är du korkad eller låtsas du vara det?
Fullständigt namn och personnummer.
Ramón Peralta.
10-2-6-0-0-5-6
Officer...
Kan vi prata enskilt ett ögonblick?
Han sa åt er att hålla käft.
Det kan vara av intresse för din överordnade.
Ta med dig Peralta.
Vad gör du? Stoppa undan det där, grabben.
- Kan jag sätta mig? - Nej.
Jag känner inte honom så väl att jag kan gå i god för honom.
Men han verkar vara en bra grabb. Jag kan hämta hans dokument.
Vi gör så här. Jag behåller dina handlingar så att du inte får för dig nåt.
Medan jag förhör din vän åker du hem, hämtar hans handlingar och återvänder.
- Okej. - Du har en timme på dig...
...är du inte här letar vi upp dig, Brown. Och din vän får en elchock.
Och en sak till. Du behöver mycket mer än det där.
Jag tar med mig allt jag har.
Stick.
Carlitos är hemma.
- Låtsas som om inget har hänt. - Inget har ju hänt.
- Du var hungrig. - Det är min favoriträtt.
- Förlåt att jag försvann. - Jag har förlorat hoppet om dig.
Be din mor om ursäkt. Det är hon som lider.
Förlåt mig, mamma.
Okej. Ingen har dött.
Det viktiga är att du är tillbaka.
- Det vore trevligt att åka på semester. - Vi går inte igenom vår bästa period.
Vi har en jättebra period.
- Vad är det? - Det är ditt.
Öppna.
Vad är det, Héctor?
Var fick du stålarna ifrån?
Från samma ställe som alla andra.
- De ska tillbaka dit de kommer ifrån. - Det går inte. Man kan bara gå framåt.
- Varför lämnar du inte tillbaka din lön? - Jag jobbar för mina stålar.
Mitt är också ett jobb och ganska riskabelt.
- Vad pratar ni om? - Jag vet inte. Vad pratar vi om?
Carlos, jag är din far och jag ställde en fråga.
Du är min far men jag tjänar mer.
Vet du vad han jobbar med, Héctor?
Lämnar du inte tillbaka dem så tar jag dem till polisstationen.
Är du galen? Då åker vi dit.
Ursäkta.
- Vad ska du göra med den? - Jag vet inte. Jag hittade den.
Hallå.
- Ge mig till ett glas vin. - Känner nån dig?
Vadå? Tänker du inte bjuda på ett glas vin?
Vad är det? Vill du prata om kärlek?
Jag hatar de fattiga.
Och då är jag fattig, men jag förnekar det.
Den var bra. Den ska jag köra med.
Nämen, titta vem som dök upp.
- Miguel, det här är min tjej. Mitt ex. - Hon som svek dig?
Ge mig stålar så köper jag ett glas till.
- Jag kom tillbaka till polisstationen. - Jaså? Jag såg dig inte.
Jag var där ett bra tag.
Jag såg att det var en fälla.
Kom igen, lägg på ett kol. Han är verkligen slö.
Och den där snubben?
En vän jag fick där.
Fanns det ingen mer nedgången?
Jag reser hela tiden. Det är bättre. De tar dig till slut, men du får se platser.
- Är du också inbrottstjuv? - Den bästa i Buenos Aires.
- Jaså? Vann du en tävling? - Det har gått i arv, som för honom.
Snuten dödade min farsa. Han var en legend.
- Där ser man. - De var ute efter honom.
En tjuv måste dö ihjälskjuten. Det är hans öde.
Han kallades Galna Prieto. Din farsa känner säkert till honom.
- Jo. - Har du träffat José?
Miguel jobbar med oss.
Vad jobbar din farsa med, prinsen?
- Eventfotograf och gatuförsäljare. - En äventyrare.
- Ska vi till pensionatet? - Ja.
- Hyr ni där fortfarande? - Ja, vi bytte till och med ut teven.
Följ med, lille prinsen.
Jag jobbade på en cirkus i Chile och en grupp härmade de tre dårfinkarna.
De var tusen gånger bättre än de här.
- De är här. - Kom.
Nej, låt mig sköta det. Sen får du din del.
- Vart ska du? - Jag måste ut.
Vi ses klockan elva på La Biela. Vi har fått ett jobb.
Jag är upptagen då.
Han är otrolig. Jag ordnar hela affären och han lämnar mig utanför.
Ja, han tror sig förmer.
La Biela drivs av bögen som fick ut honom. Gabriela, Graciela...
Vi satt på polisstationen och han sa: "En vän ser till att vi blir fria".
Det var lite skämmigt att lämna stationen med en sån typ.
Som om vi var två stjärtgossar, två bajspackare.
I bilen fick han lova att han skulle sluta stjäla. Jag trodde inte att det var sant.
Det såg som en kärleksscen. Snobben ska ta honom till Paris.
Det är helt otroligt att grabben sover.
Kom igen, Carlitos!
Där kommer den!
Upp med händerna! Upp med händerna, din skit!
Håll dig lugn så klarar du dig.
Var är vapnet? Var har du vapnet, för helvete?
Titta inte på mig, din skit! Titta ner!
Det är en skymf för oss som sätter livet på spel att se nån jobba för nån annan...
Har du aldrig tänkt på det? Du måste leva ditt liv.
- Vi drar. - Ge mig en klunk.
- Hur gick det? - Det gick inte så smidigt.
- Vad hände? - Fråga den skjutglade.
Hej, José.
- Hej, Migue... Allt väl? - Ja.
Vänta där ute. Jag kommer ut med dricka.
- Vill du ha hjälp, Ana? - Nej, det går bra.
Den där röven är inte av denna värld. Jag skulle inte tveka.
- Vi räknade aldrig stålarna. - Än sen?
De där två gick iväg.
Vi gjorde allt grovarbete. Hur blir uppdelningen?
Tack, Ana. Jag önskar jag hade en mor som du.
Du ska åka och bränna bilen, Carlitos.
- Ensam? - Ja, ensam.
- Vad gör du, Carlitos? - Jag tänkte gå.
Gör mig sällskap.
- Jag har varit här länge. - Vad sägs om att göra en stöt?
Nu är det vi.
Ramón och hans kära familj sket fullständigt i oss.
Jag beklagar.
Adoptionsliga rakar apor och säljer dem som bebisar
- Titta vad du gjorde. - Du öppnade ju aldrig.
Behöver du hjälp?
Miguel.
- Fick du upp det? - Ja, det fanns inget.
- Vad menar du? - Det var tomt.
"Du ser ut som Marilyn Monroe."
Du...
Jag tror inte att det var tomt.
Jag ska till affären. Vill ni ha nåt?
- Köp ett paket cigg. - Tvätta ansiktet innan du går ut.
Jag kommer snart.
- Ge mig två paket cigg. - Okej.
Och en godis.
Motorcykelmannen är här.
Är ni Carlos Robledo Puch?
Ja, det är jag.
Känner ni en Miguel Prieto?
Miguel Prieto? Nej, vem är det?
Brand, inbrott, två döda.
Du brände din kumpans ansikte med en blåslampa.
Om du inte skärper till dig får vi ge dig elchocker i pungkulorna.
Vill du det eller tänker du prata?
Visst. Men ta ut honom. Jag vill hålla det mellan oss två.
Går det?
Bjuder ni på en cigarett?
- Vem fan tror du att du är, idiot? - Jag vill röka.
De behöll mina.
Galenskap, kärlek och död
Den blonda ängeln erkänner 11 mord och 42 inbrott
Oklar sexuell läggning hos den mörka ängeln och hans kumpan
Schakalen med kvinnliga ansiktsdrag talar
Jag är övertygad om att han föddes till mördare.
- Kan den mänskliga besten botas? - Han är ett märkligt exemplar...
...som bryter mot Lombrosos teori som kopplar ihop den som föds till brottsling-
- med fulhet. Ful, mörk, storörad, anskrämlig.
Nu återstår det att se om hans påstådda sexuella läggning påverkade.
Samhället vill skuldbelägga föräldrarna som lät honom hållas.
De kan dömas till fängelse.
Din pappa kontaktades av en advokat med ett förslag.
Han vill åberopa galenskap, så att du inte sitter inne på livstid.
Ska jag låtsas vara galen?
Tror du att en vanlig människa hade gjort vad du gjorde?
Ja.
Du kan inte skita ut skeden.
De får skära upp dig som en fågel för att få ut den.
Och sen sex månader på isoleringen.
- Ja. - Fan... Det blev ett dyrköpt skämt.
- Håll uppsikt. Jag går på toa. - Ja.
Stanna, för helvete!
- Hallå? - Hej, mamma. Det är jag.
- Carlos... Mår du bra? - Ja, jag mår bra.
Du kan inte fortsätta på flykt.
Du måste ge upp.
Kom hem.
Vem är där?
Din far.
Mår ni bra?
Du låter konstigt.
Vi mår bra.
Jag vill inte att du råkar illa ut.
Jag skulle vilja träffa dig.
Var är du?
Hemma hos Ramón.
Det är ingen här, jag är ensam.
Kan du komma hit nu?
Översättning: Angel Hammer www.firstlightmedia.com